‫ג'וג'ו בצלר.
‫בן 10.
‫היום, אתה מצטרף לשורות ה"יונג-פולק",
‫בסופ"ש אימונים מיוחד.
‫זה יהיה מפרך.
‫אבל היום תהפוך לגבר.
‫אני נשבע להקדיש ‫את כל כוחי ומרצי
‫למושיע של ארצנו, ‫אדולף היטלר.
‫אני מוכן ומזומן ‫להקריב את חיי למענו.
‫אלוהים עדי.
‫כן, בדיוק.
‫ועכשיו, ג'וג'ו בצלר, ‫איזו חשיבה יש לך?
‫חשיבה של נחש.
‫וג'וג'ו בלצר, איזה גוף יש לך?
‫גוף של זאב.
‫-ג'וג'ו בלצר, איזה אומץ יש לך? ‫-אומץ של פנתר.
‫ואיזו נשמה יש לך, ג'וג'ו בלצר?
‫נשמה גרמנית.
‫כן, אתה מוכן.
‫אדולף.
‫אני לא חושב שאני יכול לעשות זה.
‫מה?
‫ודאי שאתה יכול.
‫כמובן שאתה קצת שדוף ‫ולא מאוד מקובל,
‫ואתה לא מסוגל לקשור את השרוכים ‫למרות שאתה בן 10.
‫אבל אתה עדיין הנאצי הכי טוב ‫והכי נאמן שהיכרתי אי פעם.
‫שלא לדבר על העובדה ‫שאתה ממש יפה-תואר.
‫אז אתה תצא לשם ‫ואתה תיהנה מכל רגע.
‫-אוקיי. ‫-בדיוק. אוקיי.
‫תן לי "הייל", גבר.
‫הייל היטלר.
‫מה? בטח יש לך בשבילי "הייל" ‫יותר טוב מזה.
‫-הייל היטלר. ‫-לא...
‫פשוט תזרוק את זה לאוויר. ‫אל תחשוב על זה בכלל.
‫הייל היטלר.
‫-לא, אתה חושב על זה יותר מדי. הייל היטלר. ‫-הייל היטרלר.
‫מי זה היטרלר? ‫אתה בכלל יודע גרמנית?
‫-הייל היטלר. ‫-זה לא "הייל".
‫-זה "הייל". הייל! ‫-הייל היטלר.
‫-הייל היטלר!
‫-זהו זה. תפסת. ‫-היי היטלר! הייל היטלר!
‫-שיהיה לך יום נהדר! הייל היטלר! ‫-הייל היטלר! הייל היטלר!
‫-אתה תהיה מעולה. אתה יכול לעשות את זה. ‫-הייל היטלר! הייל היטלר!
‫-הייל היטלר! ‫-הייל היטלר!
‫הייל היטלר!
‫הייל היטלר.
‫הייל היטלר. הייל היטלר. ‫הייל היטלר. הייל היטלר.
‫הייל היטלר, יורקי!
‫הייל היטלר, ג'וג'ו.
‫-אתה מוכן לסופ"ש הכי נפלא בעולם? ‫-כן.
‫בוא נלך.
‫"ג'וג'ו ראביט"
‫הייל! הייל! הייל!
‫הייל היטלר, בחורים.
‫הייל היטלר!
‫"יונג-פולק", ברוכים הבאים ‫לסופ"ש האימונים של "נוער היטלר",
‫שבמהלכו נהפוך אתכם ‫לגברים ונשים.
‫שמי קפטן קלנצנדוף.
‫אתם יכולים לקרוא לי קפטן קיי.
‫קפטן קיי.
‫כן. וזה המשנה שלי, פינקל.
‫זאת פראוליין הארם.
‫היי. הייל היטלר לכולם.
‫אז קצת עליי. מי אני?
‫ולמה אני כאן ומדבר ‫אל חבורה של יונקי-ציצים קטנים,
‫במקום להוביל את אנשיי לקרב ‫ואל מוות עטור תהילה? שאלה נהדרת.
‫זה מה שאני שואל את עצמי בכל יום ‫מאז "מבצע פשלה",
‫שבו איבדתי עין מעולה, ‫במתקפת אויב שבהחלט ניתן היה למנוע.
‫ולדברי מפקדיי הבכירים,
‫אתה צריך שתי עיניים ‫כדי לתרום למאמץ המלחמתי.
‫אנשים עם שתי עיניים יכולים לעשות את זה?
‫אלוהים.
‫במהלך היומיים הבאים,
‫אתם, יצורים קטנים שכמותכם, ‫תזכו לחוות כמה מהדברים,
‫שהצבא הגרמני האדיר ‫עובר מדי יום.
‫ולמרות שארצנו ככל הנראה, ‫כושלת בקרב,
‫ואין הרבה תקוות ‫שננצח במלחמה,
‫אנחנו כנראה במצב מצוין.
‫מכל מקום, לכולכם הונפק ‫פיגיון גרמני של תנועת ה"יונג-פולק".
‫מדובר בכלי נשק ‫מאד יקר ומיוחד.
‫לעולם על תסתובבו בלעדיו.
‫ואל תנסו לדקור אחד את השני.
‫אסור לדקור!
‫אסור לדקור.
‫זהו הצעד הראשון שלכם ‫לקראת הפיכתכם לגברים.
‫היום תקחו חלק בפעילויות ‫כגון צעידה, תרגילי כידונים,
‫השלכת-רימונים, חפירות-שוחות, ‫קריאת-מפות, התגוננות בפני גז,
‫הסוואה, שיטות מארבים,
‫משחקי מלחמה, ירי, ‫ופיצוץ דברים שונים.
‫הבנות יתאמנו בביצוע ‫משימות נשיות חשובות,
‫כגון חבישת פציעות, הצעת מיטות, ‫וילמדו איך נכנסים להריון.
‫אני ילדתי 18 ילדים עבור גרמניה.
‫איזו שנה נפלאה להיות אישה.
‫טוב. בואו נתחיל.
‫קדימה.
‫אלוהים יעזור לי.
‫קדימה, קדימה, קדימה!
‫שלוש, שתיים, אחת, צלב הקרס!
‫קדימה!
‫למשוך! קדימה!
‫-עכשיו תחסל אותו. ‫-לא, לא!
‫-ניבים. ‫-ניבים, כן.
‫-לשון נחש. ‫-לשון נחש, כן.
‫קשקשים.
‫כן, קשקשים, כי פעם, מזמן, ‫גבר יהודי הזדווג עם דג.
‫הארים מתורבתים ומתקדמים ‫פי אלף יותר
‫מכל גזע אחר.
‫עכשיו תאספו את הציוד שלכם, ילדים,
‫זה הזמן לשרוף כמה ספרים.
‫יש!
‫היהודים נשמעים מפחידים, נכון?
‫לא לי.
‫אם הייתי פוגש יהודי, ‫הייתי הורג אותו ככה.
‫ממש... ככה.
‫אבל איך היית יודע? ‫אולי הם נראים בדיוק כמונו.
‫הייתי ממשש לו את הראש ‫ומחפש קרניים.
‫והם מסריחים מכרוב ניצנים.
‫אה, כן. שכחתי את הקטע ‫של כרוב ניצנים.
‫תאר לעצמך לתפוס אחד ‫ולתת אותו להיטלר.
‫זאת תהיה הדרך הכי בטוחה ‫להתקבל למשמר האישי שלו.
‫ואז נהיה החברים הכי טובים.
‫חשבתי שאני החבר הכי טוב שלך.
‫יורקי, אתה החבר השני הכי טוב שלי.
‫המקום הראשון שמור לפיהרר.
‫אז אלא אם אתה היטלר ‫שמתחבא בתוך גוף של ילד קטן ושמן...
‫אני מרוצה להיות במקום השני.
‫כנראה שאני רק ילד ‫בגוף של ילד שמן.
‫הנושא סגור.
‫כשאתם עומדים מול האויב ‫וחייבים לשים קץ לחייו,
‫מי מכם יהיה מסוגל לעמוד בזה?
‫יופי.
‫אין מקום בצבא של היטלר ‫לאלה שאין להם את הכוח.
‫אנחנו רוצים לוחמים קשוחים.
‫אלה שמוכנים להרוג ללא היסוס.
‫אתם יכולים לעשות את זה?
‫כן.
‫יוהאנס.
‫אתה יכול להרוג?
‫בוודאי. אני אוהב להרוג.
‫יופי. בוא לכאן.
‫אל תפחד. בוא.
‫יופי.
‫תהרוג אותו.
‫מה?
‫תמלוק לו את הגרון ותהרוג אותו.
‫או שאתה פוחד?
‫אני לא פוחד. אני פשוט...
‫עכשיו.
‫תניח את שתי הידיים סביב הגרון שלו ‫ואז סיבוב אחד חזק.
‫אולי הוא יצרח, אבל אנחנו פשוט ‫נגמור אותו סופית עם המגף.
‫תהרוג. תהרוג.
‫-קישטה! קדימה, קישטה. ‫-היי! היי, היי.
‫זריקה טובה.
‫אתה פחדן.
‫בדיוק כמו אבא שלך.
‫הוא לא פחדן.
‫הוא נלחם באיטליה.
‫באמת? אבל אף אחד לא שמע ממנו ‫כבר שנתיים.
‫הוא עריק פחדן.
‫הוא פוחד וגם אתה.
‫אתה פוחד כמו שפן קטן.
‫שפן קטן פחדן.
‫אולי כדאי שגם לך נמלוק את הגרון?
‫ג'וג'ו השפן.
‫ג'וג'ו שפן.
‫ג'וג'ו שפן. ג'וג'ו שפן.
‫ג'וג'ו המסכן.
‫מה קרה, איש קטן?
‫היי, אדולף.
‫רוצה לספר לי על תקרית השפן?
‫מה זה היה כל הסיפור הזה?
‫הם רצו שאני אהרוג אותו.
‫אני מצטער. לא הייתי מסוגל.
‫תשכח מזה. ‫ממש לא מעניין אותי.
‫אבל עכשיו הם קוראים לי ‫שפן פחדן.
‫שיגידו מה שהם רוצים.
‫אנשים היו אומרים עליי ‫הרבה דברים מרושעים.
‫"הוא חולה נפש האיש הזה."
‫"תראו את הפסיכי הזה, ‫כולנו ניהרג בגללו."
‫אני אגלה לך סוד קטן. ‫השפן לא פחדן.
‫השפנפן הקטן הכנוע ‫מתעמת כל יום עם עולם מסוכן,
‫צד גזרים למשפחתו, ‫לארצו.
‫האימפריה שלי תהיה מלאה ‫בכל החיות.
‫אריות, ג'ירפות, זברות,
‫קרנפים, תמנונים,
‫קרנונים.
‫אפילו השפן האדיר.
‫סיגריה?
‫לא, תודה. אני לא מעשן.
‫תרשה לי לתת לך ‫עצה ממש טובה.
‫תהיה השפן.
‫השפנפן הכנוע ‫מצליח להערים על כל אויביו.
‫הוא אמיץ וערמומי וחזק.
‫תהיה השפן.
‫ג'וג'ו!
‫אתה בסדר, ג'וג'ו?
‫עם מי דיברת?
‫עם אף אחד.
‫חשבתי שאתה בוכה.
‫אתה מומחה בהזלת דמעות?
‫לא.
‫הנושא סגור.
‫ועכשיו ג'וג'ו הולך להראות ‫למקלונאים האלה,
‫מי פה באמת השפן הפחדן.
‫סליחה, על מה אתה מדבר?
‫לא חשוב.
‫ג'וג'ו, לאן אתה הולך?
‫להיות השפן!
‫ג'וג'ו שפן. ג'וג'ו שפן. ‫צד גזרים. ג'וג'ו שפן.
‫היי, זה מדהים. ‫אנחנו כמו שתי אנטילופות אנושיות.
‫עכשיו, בחורים, כל אחד מכם יקבל הזדמנות ‫להצית ולהשליך רימון.
‫אני אישית אפקח ‫על כל אחד ואחד מכם,
‫לוודא שלא תפוצצו לעצמכם ‫את העיניים או משהו כזה.
‫טוב, מי ראשון?
‫קלאוס.
‫שיט.
‫אל תעשו את זה.
‫ג'וג'ו. ג'וג'ו.
‫פינקל! פינקל!
‫ג'וג'ו, ג'וג'ו.
‫אלוהים.
‫הוא נראה כמו ציור של פיקאסו.
‫אמא שלו תהרוג אותי.
‫גור יקר שלי.
‫היי, ילד!
‫הגור הקטן היקר שלי.
‫למה כל כך שמח?
‫הבן שלך מכוער כמו מפלצת.
‫היי. אתה לא מפלצת.
‫וחוץ מזה הצלקות יירפאו ‫והרגליים שלך יחזרו לפעולה.
‫אבל אני לעולם לא אהיה ‫במשמר האישי של היטלר.
‫אתה בסדר כמו שאתה.
‫אני פשוט שמחה שחזרת הביתה.
‫אמא לביאה דואגת לגור שלה, ‫בעיקר כשאבא אריה לא כאן.
‫ואינגה הלביאה.
‫אתה תופס את השפן בזנב, ‫כורך סביב האוזן שלו,
‫קושר הכל ואז דוחק אותו ‫בחזרה למאורה שלו.
‫ועכשיו נלך.
‫אני חושבת שהיציאה מהבית ‫תעשה נפלאות להחלמה שלך.
‫אני לא רוצה לצאת לשם.
‫מה? אל תהיה טפשוני. ‫ברור שאתה רוצה.
‫אני נראה מטופש.
‫אנשים ינעצו מבטים.
‫תיהנה מתשומת הלב, ילד.
‫לא כל אחד זוכה להיראות מטופש.
‫אני למשל, קוללתי ‫במראה מושך להפליא.
‫עכשיו אתה תאזור אומץ,
‫תצא מהדלת הזאת ‫ותהיה לך הרפתקה מדהימה.
‫אוקיי?
‫אוקיי.
‫פילדמארשל ג'וג'ו, ‫אתה מפקדנו הבכיר.
‫היכון ליציאה מהבית.
‫זה מסוכן?
‫ביותר.
‫-הייל היטלר. ‫-אוי, אלוהים.
‫היי!
‫-נראה טוב, ילד. ‫-הייל היטלר.
‫פראו בצלר, ‫את נראית נפלא כתמיד.
‫אוקיי, וואו.
‫בגללך הבן שלי לא הולך כמו שצריך ‫והפנים שלו הרוסות.
‫הוא גנב את רימון היד שלי. ‫לקח לי אותו ו--
‫כן, כן.
‫אז אתה תטפל בו ‫בזמן שאני בעבודה?
‫תוודא שיהיה לו תפקיד ‫ושהוא ירגיש שייך, ברור?
‫הבנתי. כן, ממש הבנתי.
‫יופי.
‫חבר'ה, זה יוהאנס בלצר.
‫הילד שסיפרתי לכם עליו.
‫הוא גנב רימון יד ‫ופוצץ את עצמו,
‫וכתוצאה מכך, ‫הורידו אותי בדרגה בגין רשלנות.
‫עכשיו אני צריך לעבוד במשרד הזה ‫עם כל הילדים הנפלאים האלה.
‫אז אני בטוח, ג'וג'ו, ‫שנמצא לך משהו לעשות.
‫רעיונות?
‫חברים?
‫כן. כן.
‫אוקיי, אנחנו צריכים מישהו ‫שיוציא את השיבוטים לטייל.
‫וגם, אולי הוא יוכל לחלק ‫את דפי התעמולה החדשים,
‫וימסור את צווי הגיוס האלה.
‫גם אני יכול לקבל צו גיוס?
‫אני יכול?
‫כן, זה רעיון נפלא.
‫כן, יש לכם את רשותי המלאה ‫לשלוח את הילד בן ה-10 הזה למלחמה.
‫מישהו מוכן לתת לילד הזה רובה?
‫ואני מאד אשמח ‫להילחם בחזית.
‫חכה בתור, ילד.
‫אוקיי. אלה צווי הגיוס, ‫וזה אקדח.
‫היי! היי!
‫זה קצת...
‫לא.
‫איכס.
‫תראה.
‫מה הם עשו?
‫כמיטב יכולתם.
‫בוא.
‫היי. ג'וג'ו השפן.
‫תראה את הפרצוף שלך.
‫אני חייל. אני יוצא למלחמה!
‫ואתה דוור!
‫ג'וג'ו שפן. ג'וג'ו שפן.
‫אימא?
‫פילדמארשל ג'וג'ו הגיע הביתה.
‫אימא?
‫אימא? אני בבית.
‫אימא?
‫אינגה
‫היי.
‫מה את רוצה?
‫את רוח רפאים?
‫ברור. רוח רפאים.
‫אל תאלץ אותי לברוח, ילד.
‫אני ממש רעבה מדי ואתה יודע ‫כמה אנחנו אוהבים דם.
‫איבדת משהו?
‫אני לא רוח רפאים, יוהאנס.
‫אני משהו הרבה יותר גרוע, ‫אבל אתה כבר יודע, נכון?
‫אתה יודע מה אני.
‫-לא. ‫-כן.
‫תגיד את זה.
‫תגיד את זה!
‫יהודייה.
‫לבריאות.
‫את לא יכולה להיות פה.
‫אמא שלך הזמינה אותי, ‫אז אני כנראה אורחת שלה.
‫-זה אסור. ‫-מה תעשה, היטלרונצ'יק מתוק?
‫כמובן.
‫אז קדימה. תגיד להם.
‫אבל אתה יודע מה יקרה אם תעשה את זה?
‫אני אגיד להם שעזרת לי.
‫וגם אימא שלך.
‫ואז כולנו נהיה גמורים.
‫ואם תגיד לה שאתה יודע עליי, ‫אפילו מילה אחת...
‫אני אעשה לעולם טובה ממש אדירה ‫ואני אכרות את הראש הנאצי שלך.
‫הבנת?
‫כן.
‫אני אשאיר לי את זה. זה יפה.
‫וואו. זה היה מלחיץ.
‫-מה אני הולך לעשות? ‫-בכנות, אין לי שום מושג.
‫אולי יש עוד.
‫מאות כמוה, חיים בין הקירות שלכם.
‫איך היא השיגה שליטה כזאת?
‫היא כנראה הפעילה את הכוחות שלה.
‫שליטה מוחית.
‫כל כך טיפוסי.
‫-ראית באיזו מהירות היא זזה? ‫-כן.
‫כמו ג'סי אוונס יהודייה קטנה.
‫ועכשיו הסכין המפואר שלך אצלה.
‫הסכין שלי!
‫כן. כמו ג'סי אוונס-ג'ק המרטש ‫יהודייה קטנה.
‫אתה ממש בצרות, ידידי.
‫מה לעשות, מה לעשות?
‫-יש! ‫-יש!
‫-ננהל משא ומתן. ‫-נשרוף את הבית,
‫ונאשים את וינסטון צ'רצ'יל.
‫או שננהל משא ומתן.
‫סליחה?
‫ילדה?
‫ילדה יהודייה בקיר?
‫יו-הו. יהודייה?
‫אוקיי, טוב, אני רק אגיד ‫מה שאני צריך להגיד ואני אלך.
‫אני לא פוחד ממך ואני חושב ‫שאת יכולה למצוא מקום אחר לגור בו.
‫אוקיי?
‫לא אוקיי.
‫תסתלק מהחדר שלי.
‫היא די גסת רוח.
‫זאת רק התרומה הקטנה שלי לנושא.
‫-ועכשיו יש לה שני סכינים. ‫-אני יודע!
‫-ואיך תחתוך דברים? ‫-אני לא יודע.
‫והיא עוד שם. ‫הדבר הזה, ה...
‫-יהודייה. ‫-כן. יהודייה, כן!
‫-מה נעשה בעניין היהודייה הזאת? ‫-אתה כבר תחשוב על משהו.
‫עכשיו פתאום אני המומחה?
‫תפסיק כבר להציע לי סיגריות! ‫אני בן 10!
‫בסדר, סליחה. אני בלחץ.
‫אוקיי, בוא נדבר דוּגרי.
‫אתה לא יכול לגלות לאימא שלך, ‫כי היהודייה תכרות את הראש הנאצי שלך,
‫אבל אין שום סיבה שהדבר הזה ‫שבעליית הגג, יהרוס לך את החיים.
‫למעשה, ‫זה יכול להיות יתרון.
‫איך?
‫כשמישהו מנסה להפעיל עליי שליטה-מוחית, ‫אתה יודע מה אני עושה?
‫מפעיל עליו שליטה-מוחית בחזרה.
‫אתה זוכר בשנה שעברה ‫איך הפיראט הקיטע ההוא, פון שטאופנברג,
‫ניסה לפוצץ אותי עם מטען בשולחן?
‫כן, ושרדת.
‫מדוייקוּס.
‫אבל מלבד העובדה שהיו לי ‫רגליים חסינות-פצצות,
‫הסיבה היחידה ששרדתי ‫הייתה שהערמתי על פון שטאופי.
‫שיכנעתי אותו שאני מת ‫כשבעצם הייתי לגמרי בסדר.
‫בכך שהעמדתי פני מת, ‫חשפתי את כל הבוגדים.
‫אז מה אתה מתכוון לעשות?
‫להעמיד פנים שאני מת?
‫בדיוק. רגע, לא.
‫לא. אני מתכוון שתיתן לה הרגשת-בטחון ‫ואז היא לא תהיה דרוכה,
‫ואז השליטה תהיה בידיך.
‫פסיכולוגיה הפוכה.
‫אל תסבך את הדברים.
‫רק תשתמש בטריק 'היפוך-שליטה-מוחית' שלי, ‫והכל יהיה בסדר.
‫אני חייב ללכת. ‫הערב אוכלים אצלי חד-קרן.
‫תתרכז, ג'וג'ו.
‫תזכור, יהודייה שגרה אצלך בין הקירות,
‫זה עדיף על שני יהודים ‫חגים מסביב עם כנפי העטלף שלהם,
‫מחליקים במורד ארובות ‫ואוכלים נאצים תמימים.
‫ואל תיתן לה יותר סכינים.
‫להת'.
‫גור יקר שלי, למה אתה ער?
‫אכלת משהו?
‫אני מצטערת, לא שמתי לב מה השעה. ‫הלכתי מרחוק והיה לי...
‫מה נעשה עם השרוכים האלה? ‫אל אלוהים.
‫בסופו של דבר תלמד ‫איך קושרים אותם, נכון?
‫-שמעתי אותה. ‫-מה?
‫את מי?
‫אינגה.
‫את רוח הרפאים שלה.
‫כל כך חבל לי עליך.
‫יצאת מדעתך.
‫אבל חבל יותר עליי, ‫שאני צריכה לחיות עם משוגע.
‫שמעתי רעשים. למעלה.
‫רוחות רפאים? באמת. ‫אתה יודע מה אני שמעתי? חולדות.
‫כן, יש לנו. היית מאמין?
‫חיות מטונפות.
‫התכוונתי להגיד לך, ‫לא לעלות למעלה בכלל,
‫עד שאני איפטר מכולם, אוקיי? ‫אני לא צריכה שתחלה.
‫אוקיי, אימא.
‫אני איזהר מהחולדות המטונפות.
‫איפה כל הסכינים?
‫את גם הולכת למיטה?
‫כן. עוד מעט.
‫אני צריכה קודם לסדר כמה דברים.
‫איזה דברים?
‫דברים של אימא.
‫ילד, אתה חייב לסמוך עליי, אוקיי? ‫אני הבוס פה, כן?
‫כנראה.
‫ילד טוב.
‫כן, אבל עם עין אחת, ככה...
‫כמעט.
‫לא ממש.
‫נהדר. הצלחת.
‫כן.
‫את צריכה להיות יותר בשקט.
‫הוא שמע רעשים מלמעלה.
‫אם אני אצטרך לבחור בינך ‫ובין הבן שלי, אני...
‫אני לא אדע לאן לשלוח אותך.
‫את שומעת אותי?
‫אסור לו לדעת. ‫אם הוא יידע, גם הם יידעו.
‫-את יכולה לפנות אל השכל הישר שלו. ‫-את לא מכירה אותו.
‫הוא פנאטי.
‫לקח לו שלושה שבועות להתגבר על זה ‫שסבא שלו לא היה בלונדיני.
‫אני יודעת שהוא עדיין נמצא שם בפנים.
‫הילד הקטן שאוהב לשחק ורץ אליי ‫כי הוא פוחד מרעמים.
‫שחושב שאת המצאת את עוגת השוקולד.
‫בסופו של דבר, זה כל מה שיש לך.
‫תקווה... שהילד היחיד שנשאר לך, ‫הוא לא עוד רוח רפאים.
‫אולי כולנו עכשיו רוחות רפאים. ‫אנחנו רק לא יודעים את זה.
‫אולי.
‫את עברת הרבה יותר מרוּבּנו בחיים.
‫אני לא חייתי בכלל.
‫זה האתגר שהציבו בפנייך.
‫הם אומרים שאת לא יכולה לחיות, ‫שאת לא תחיי.
‫אם זה יתממש, הם המנצחים.
‫בינתיים הם באמת מנצחים.
‫הם לעולם לא ינצחו. ‫זה הכוח שיש בך.
‫כל עוד מישהו נשאר בחיים, ‫איפשהו, הם המפסידים.
‫הם לא תפסו אותך אתמול או היום. ‫תוודאי שגם מחר יהיה ככה.
‫היי.
‫מחר חייב להיות אותו דבר.
‫אלוהים אדירים!
‫אתה חייב להימתח.
‫זה כואב לך?
‫-כן. ‫-יופי. הכאב הוא חבר שלך.
‫בקרוב מאד הרגל שלך תהיה ‫רק קצת מעוותת וחסרת ערך.
‫אני אמליץ על עוד חודש ‫של היעדרות מביה"ס.
‫כי הפרצוף שלך עלול להפחיד ‫את שאר הילדים.
‫הוא די מכוער.
‫אוקיי, מי הבא בתור?
‫ג'וג'ו.
‫בייבי, אני חייבת ללכת.
‫נתראה בבית.
‫היי, קפטן קיי.
‫היי, מר רימון-יד ‫בכבודו ובעצמו.
‫איך הרגל, ילד?
‫די החלימה.
‫עכשיו היא כואבת רק ב-80 אחוז.
‫מה אתם עושים?
‫מינו אותי להכשיר את ילדי תנועת הנוער ‫ללוחמת מים.
‫למקרה שהם יצטרכו לצאת לקרב ‫בבריכת שחיה.
‫אני יכול לשאול אתכם משהו על יהודים?
‫אלוהים, למה?
‫מה אני אמור לעשות ‫אם אני רואה יהודי?
‫אוקיי, אם אתה רואה יהודי, תגיד לנו, ‫ואנחנו נגיד לגסטפו,
‫והם יגידו ל-SS ‫ואז הם ילכו ויהרגו את היהודי.
‫ואת כל מי שעזר ליהודי.
‫ובגלל שאנחנו בתקופה מאד פרנואידית, ‫בטח גם עוד אנשים אחרים, ליתר בטחון.
‫זה תהליך די ברור.
‫גם אם היהודי היפנט מישהו ‫להחביא את היהודי מלכתחילה?
‫קשה לי להאמין שזה יכול לקרות.
‫לא, זה יכול לקרות.
‫זה קרה לדוד שלי.
‫יהודי היפנט אותו והוא הפך להיות ‫שתיין ומהמר.
‫והוא בגד באשתו,
‫והיו לו יחסים מגונים עם אחותי.
‫ואז הוא טבע בתאונה שלא הייתה קשורה, ‫אבל זה היה באשמת היהודי.
‫מכל מקום, ראית אחד מהם? יהודי?
‫אני לא בטוח שאני אוכל לזהות יהודי.
‫כן, גם אני לא. בלי הכובעים המצחיקים שלהם, ‫זה כמעט בלתי אפשרי.
‫מישהו צריך לכתוב ספר ‫בנושא הזה.
‫-זה כל כך יקל על כולם. ‫-זה יהיה להיט.
‫כן.
‫פינקל, הם טובעים. קדימה.
‫נתראה אחר כך, קטנצ'יק.
‫אוקיי, אז זה המצב.
‫אם אני אספר עלייך, ‫את תהיי בצרה גדולה,
‫ואני לא חושב שזה מה שאת רוצה.
‫אבל אז תספרי עליי ועל אימא שלי, ‫ואנחנו נהיה בצרה.
‫ואת זה אני לא רוצה.
‫ואם תספרי לאמא שלי שאני יודע, ‫היא תסלק אותך מפה,
‫ואת זה את לא רוצה.
‫ואם אני אספר לאמא שלי שאני יודע, ‫את תכרתי את הראש הנאצי שלי,
‫מה שאני גם לא רוצה.
‫אז זה תיקו מקסיקני.
‫זה תיקו רגיל.
‫יש לי כמה תנאים ‫להרשות לך להישאר כאן.
‫-תנאים? ‫-כן.
‫תספרי לי הכל על הגזע היהודי.
‫אוקיי.
‫אנחנו כמוכם,
‫אבל אנושיים.
‫בבקשה תתייחסי לזה ברצינות.
‫תחשבי שמדובר בחשיפה בלעדית.
‫אני רוצה לדעת את כל הסודות שלכם.
‫ותימנעי בבקשה מישיבה על המיטה של אחותי.
‫למה? היא לא צריכה אותה.
‫את לא יודעת כלום על אחותי.
‫אינגה ואני היינו חברות.
‫אני זוכרת אותך.
‫כזה ילד מצחיק.
‫די עם שיחת החולין.
‫תתחילי לספר לי על בני מינך.
‫ברור לגמרי שאנחנו שטנים ‫שאוהבים כסף.
‫נכון?
‫ברור. את זה כולם יודעים.
‫אבל מה שאנשים לא יודעים, ‫זה שאנחנו אלרגים לאוכל.
‫גבינה, לחם, בשר.
‫הדברים האלה יהרגו אותנו בין רגע.
‫אז אם אתה חושב לסיים את חיי, ‫זאת הדרך הכי מהירה.
‫גם ביסקוויטים זה ממש קטלני.
‫נורא מצחיק.
‫מכל מקום, אין מספיק אוכל בשבילך, ‫אז אני לא יודע מה תעשי.
‫אמא שלך הצליחה למצוא לי קצת לחם.
‫היא טובה. ‫היא מתייחסת אליי כמו אל בן אדם.
‫אבל את לא. לא ממש בן אדם.
‫ואתה כן?
‫איך את מעזה, יהודייה!
‫את חלשה כמו ריס.
‫אני נצר לשושלת ארית.
‫לדם שלי יש צבע ‫של ורד אדום טהור.
‫והעיניים שלי כחולות כמו...
‫תיחלץ.
‫תיחלץ, ארי אדיר. ‫אין יהודים חלשים.
‫אני נצר לאלה שנאבקו במלאכים ‫והרגו ענקים.
‫אלוהים בחר בנו.
‫בכם בחר איש קטן ועלוב ‫שאפילו לא מסוגל לגדל שפם מלא.
‫הגזע הכי חזק, אה?
‫אז איך הולך עם ‫היצורה היהודיה ההיא למעלה?
‫היא לא רוצה לדבר איתי.
‫כי אתה נאצי.
‫כנראה.
‫הספר הזה יהיה קשה לכתיבה ‫הרבה יותר משחשבתי.
‫מה היא עושה? ‫היא שורפת משהו.
‫מה היא שורפת?
‫-מה את שורפת? ‫-היא לא יכולה לשמוע אותך.
‫מה את שורפת?
‫למה כל כך שמחה?
‫דברים משתנים.
‫בעלות הברית כבשו את איטליה.
‫צרפת הבאה בתור ‫ובקרוב מאד המלחמה תיגמר.
‫לעזאזל! ‫למה זה משמח אותך?
‫את עד כדי כך שונאת את הארץ שלך?
‫אני אוהבת את הארץ שלי. ‫את המלחמה אני שונאת.
‫היא חסרת טעם ומטופשת ‫ועדיף שיהיה שלום כמה שיותר מהר.
‫כן, המלחמה תיגמר.
‫אנחנו נרסק את אויבינו לאבק.
‫וכשהם יושמדו, ‫הקברים שלהם יהיו בתי השימוש שלנו.
‫אוקיי. די עם פוליטיקה.
‫ארוחת הערב היא שטח נייטרלי. ‫השולחן הזה הוא שוייץ.
‫בוא נאכל.
‫את לא אוכלת.
‫לא. אני לא רעבה.
‫אולי אני אוכל אחר כך.
‫עכשיו, אני רק אכרסם כמה ענבים.
‫אני במיוחד רעב הערב.
‫אז אולי אני אגמור את שלך.
‫אני לא רוצה שזה יתבזבז.
‫איך היה היום שלך, יוהאנס?
‫את יודעת, סתם הסתובבתי לי, ‫בתור הילד המעוות שאין לו סיבה לחיות.
‫אתה לא מעוות.
‫הפרצוף שלי נראה כמו מפת רחובות, אישה.
‫אני לא מצפה שתביני.
‫אם אבא שלי היה פה, ‫הוא היה מבין.
‫אבל הוא לא פה.
‫אני יודע. ובמקום זה ‫אני תקוע איתך.
‫אתה רוצה את אבא שלך, אה?
‫כן, אני רוצה.
‫-כן? ‫-כן.
‫-כן? ‫-כן!
‫בסדר.
‫לעולם אל תדבר ככה ‫אל האימא הארורה שלך.
‫פול, מה קרה?
‫פול?
‫צרחתי על הילד.
‫מה? לך תתנצל.
‫סליחה, ילד.
‫מה?
‫איזו מין התנצלות זאת?
‫סליחה, ילד.
‫ג'וג'ו.
‫אני יודע שאתה מתגעגע אליי.
‫אבל אני שם כדי לנסות ‫להביא לשינוי בעולם.
‫ובזמן שאני לא כאן,
‫אני צריך שתשמור על רוזי שלי.
‫אתה יכול לעשות את זה?
‫כן, אבא.
‫תודה.
‫היא עושה כמיטב יכולתה.
‫אלוהים. יצרנו ילד טוב, נכון?
‫לעזאזל, זה טוב.
‫זה מזכיר לי את הריקודים עם רוזי ‫ב"סלון האדום".
‫את זוכרת, מותק?
‫ודאי שאני זוכרת, בייב.
‫היי, אל תשב שם ככה.
‫בוא.
‫תרקוד עם ההורים שלך, בוא.
‫אני רוצה שתציירי לי ‫איפה היהודים חיים.
‫איפה כולכם אוכלים, ישנים, ‫ואיפה המלכה היהודייה מטילה את הביצים.
‫אתה באמת אידיוט.
‫קדימה. יש לנו הרבה עבודה.
‫ספרי לי על המשפחה שלך.
‫אני אספר לך על היהודים, ‫אבל אתה לא מורשה לדעת על המשפחה שלי.
‫אבל אני צריך חומר רקע.
‫למה אתה איתי? ‫אין לך חברים?
‫ברור. יורקי.
‫-"יורקי"? ‫-בין השאר.
‫לך אין אף אחד.
‫יש לי את נייתן.
‫"נייתן"? מי זה בכלל?
‫-הארוס שלי. יש לי אותו. ‫-איפה הוא?
‫נלחם בשורות המחתרת.
‫הוא הציע לי נישואים ‫על גדות נהר הפלוס.
‫הוא כרע ברך כמו ג'נטלמן מכובד, ‫ודקלם פואמה של רילקה.
‫וכשאמרתי "כן", ‫רקדנו אל תוך הלילה.
‫משעמם.
‫מי זה רילקה?
‫משורר גדול. שנייתן הכי אוהב.
‫שנייתן הכי אוהב? יש!
‫הוא יבוא לחלץ אותי, ‫וניסע לחיות בפריז.
‫תפני עורף לגרמניה לנצח?
‫היא הפנתה לי עורף ראשונה.
‫טוב, אנחנו לא צריכים אותך.
‫את והחבר הטיפש שלך יכולים לשתוק,
‫ולעבור לגור במדינת הגבינות, ‫החלזונות והבגטים הארורה.
‫די, די, רק בגלל שלך אין חברה.
‫אני עסוק מדי בשביל חברה.
‫יום אחד תפַנה לזה זמן.
‫ולא תחשוב על שום דבר אחר.
‫תכיר מישהי וכל היום שלך,
‫רק תחלום על הרגע ‫שתוכל שוב לחבק אותה.
‫זאת אהבה.
‫-מגוחך. ‫-סיימתי.
‫אמרתי לך שתציירי איפה חיים היהודים.
‫זה סתם ציור מטופש של הראש שלי.
‫כן. שם אנחנו גרים.
‫רילקה, רילקה, רילקה.
‫איפה אתה? משורר דביל.
‫כן. חשיבה מעולה, שפן.
‫נבנה עם כל הספרים האלה ‫רצפה מדוּמה והיא תיפול דרכה.
‫ישר לתוך בור מלא פיראנות ‫ולבה בוערת ובייקון.
‫היא ממש לא תדע מה נחת עליה.
‫שקט אתה. אתה משקיט אותי?
‫בוא ניקח ספר ונלך. ‫ספריות זה דבילי.
‫כן, זה ממש רעיון טוב, ‫מה שאנחנו עושים עכשיו.
‫אם היה לה לב, ‫זה היה ממש שובר לה אותו.
‫יש לי משהו להגיד לך.
‫מצאתי מכתב ישן מנייתן, ‫הארוס שלך, שממוען אלייך.
‫-על מה אתה מדבר, לעזאזל? ‫-אני אקריא לך אותו.
‫"אלזה היקרה, זה קשה לי, ‫אבל אני לא רוצה יותר להתחתן איתך.
‫"מצאתי אישה חדשה ואנחנו צוחקים הרבה ‫ועושים את הנשיקת-לשון.
‫"כמו שאומר המשורר האהוב עליי, רילקה,
‫"'באהבה יש רק דבר אחד שצריך ללמוד: ‫לשחרר זה את זה'."
‫"אז, שלום ‫ואני מצטער על זה שאני משחרר אותך.
‫"מאת נייתן, ארוסך לשעבר."
‫"נ.ב., אני לא באמת במחתרת.
‫"שיקרתי.
‫"עכשיו אני מובטל ודי שמן."
‫אל תפתחי את הדלת,
‫אבל האמת ששכחתי ‫שיש לי עוד מכתב.
‫"אלזה יקרה...
‫"רק רציתי שתדעי שאני לא רוצה ‫להיפרד ממך עכשיו.
‫"שיניתי את דעתי כי אני לא רוצה ‫שתתאבדי בגללי,
‫"כמו שעשו כבר כמה בנות בעבר, ‫וזה די מלחיץ.
‫"אני צריך שתישארי בחיים.
‫"תודה לאל שמטפל בך הילד הזה,
‫"שאני חייב לציין שהוא בחור ‫יוצא מן הכלל הרבה מעבר לגילו.
‫"וגם אמיץ.
‫"ובואי נתחתן מתישהו,
‫"למרות שאני באמת מובטל ‫ואין לי שום עתיד.
‫"שלך, נייתן."
‫-בטהובן. ‫-איינשטיין.
‫-באך. ‫-גרשווין.
‫ברהמס. וגנר. מוצרט.
‫מוזיקאים זה כל מה שיש לך?
‫רילקה.
‫כן, כמובן. ‫רילקה שאתה הכי אוהב. אימא יהודייה.
‫אז, דיטריך.
‫הודיני.
‫לא. לא יכול להיות.
‫תאמין, אחי.
‫תשאל את פיזארו, מודיליאני, ‫מאן ריי, גרטרוד שטיין,
‫משה והמלך של כולם, ‫ישו הנוצרי. אמן.
‫טוב, את סתם זורקת שמות עכשיו.
‫בחיים לא שמעתי על האנשים האלה ‫ועכשיו נמאס לי מזה.
‫היי.
‫אם תמצא עוד מכתבים מנייתן, ‫תגיד לי?
‫בטח.
‫אוקיי.
‫ביי.
‫פעם היו על גדות הנהר הזה ‫המון זוגות אוהבים.
‫ריקודים ושירים.
‫רומנטיקה.
‫אין זמן לרומנטיקה.
‫אנחנו במלחמה.
‫תמיד יש זמן לרומנטיקה.
‫יום אחד אתה תכיר מישהי מיוחדת.
‫למה כולם כל הזמן אומרים לי את זה?
‫מי עוד אומר לך את זה?
‫כולם.
‫בכל אופן.
‫זה רעיון מטופש.
‫אתה טיפש.
‫אהבה זה הדבר הכי חזק בעולם.
‫אני חושב שתגלי שמתכת ‫זה הדבר הכי חזק בעולם.
‫וקרוב אחריה דינמיט ‫ואז שרירים.
‫וחוץ מזה, גם אם הייתי רואה ‫לא הייתי יודע מה זה.
‫איזו הפתעה.
‫השרוכים שלך שוב פרומים.
‫אוי, ג'וג'ו.
‫אתה תדע כשזה יקרה.
‫אתה תרגיש את זה.
‫זה כאב.
‫-בטח בתחת. ‫-בבטן.
‫כאילו אתה מלא פרפרים.
‫-איכס. ‫-כן, "איכס".
‫בוא, שיטלר. בוא נזוז.
‫-היי! ‫-מה קורה לך?
‫אתה מדאיג אותי. ‫אתה שיכור? שוב?
‫בוא.
‫-אלוהים. ‫-את מוכנה בבקשה להתיר אותם?
‫אתה ממש משמין.
‫אני לא...
‫אתה יודע מה? ‫אולי אני פשוט אשאיר אותך פה, אוקיי?
‫-לא. ‫-אני אבוא מחר לקחת אותך.
‫-אוקיי? מה דעתך על זה? ‫-לא. אימא, אימא!
‫אתה תסתדר, יקירי.
‫-לא! ‫-ניפגש בבית.
‫-נתראה מחר בבוקר. ‫-אימא, אימא!
‫אתה גדל מהר מדי.
‫בני 10 לא אמורים ‫לחגוג את המלחמה ולדבר על פוליטיקה.
‫אתה אמור לטפס על עצים ‫ואז ליפול מהם.
‫אבל הפיהרר אומר שכשננצח, ‫אנחנו, הנוער הצעיר, נשלוט בעולם.
‫הרייך גוסס.
‫אנחנו הולכים להפסיד במלחמה ‫ומה תעשה אז?
‫החיים הם מתנה.
‫אנחנו צריכים לחגוג אותם.
‫אנחנו חייבים לרקוד כדי להראות לאלוהים ‫שאנחנו אסירי תודה להיות בחיים.
‫אני לא ארקוד.
‫ריקודים זה בשביל אנשים ‫שאין להם תפקיד.
‫ריקודים זה בשביל אנשים חופשיים.
‫זאת בריחה מכל זה.
‫טוב, מצידי את חופשייה ‫לרקוד כל הדרך הביתה.
‫אני ארכב.
‫לא, ממש לא.
‫אף אחד לא יכול לעצור אותי.
‫ברוכים השבים הביתה, בחורים!
‫סעו הביתה ותנשקו ‫את האימהות שלכם!
‫אין היום חדשות מנייתן, לצערי.
‫הוא בטח עושה משהו מדהים, ‫כמו לקרוא ספר או לגדל זקן.
‫מה קרה?
‫אתה רוצה שאני אספר לך על היהודים?
‫לא אכפת לי.
‫בהתחלה, ‫גרנו במערות.
‫-עמוק, עמוק במרכז כדור הארץ. ‫-חכי.
‫מקומות מפחידים מלאים יצורים מוזרים ‫ונפלאים שלכולם היה דבר אחד במשותף.
‫גניבת הקצה של הפין?
‫לא, אידיוט.
‫-הם אהבו אמנות. ‫-לא קיצוץ פינים?
‫אתה רוצה את הסיפור או לא?
‫את יכולה להמשיך, אבל אני יודע שזה נכון. ‫הקטע עם הפין.
‫רבנים השתמשו בזה בתור אטמי-אוזניים.
‫וממשיכים.
‫לאחר שנים רבות של פיתוח ‫קסמים ולחשים,
‫לאט לאט יצאנו מהמערות ‫ועברנו לערים.
‫אבל, חלק מאיתנו נשארו במערות, ‫בתוך חיות.
‫כאילו מין תפיחות כאלו?
‫אני אצייר לך אותם.
‫הנה.
‫זה יהיה יותר טוב בצבע.
‫איפה הקרניים?
‫מתחת לשיער.
‫איפה שלך?
‫אני צעירה מדי.
‫הן צומחות בגיל 21.
‫בתקופה הזאת אנחנו חיים ‫בין אנשים נורמלים,
‫אבל לעיתים קרובות אנחנו פולשים לבתים ‫וישנים תלויים הפוך מהתקרה.
‫כמו עטלפים.
‫והדבר הנוסף הוא שאנחנו יכולים ‫לקרוא מחשבות.
‫אוי, אלוהים.
‫את המחשבות של כולם?
‫מה עם מחשבות של גרמנים?
‫לא.
‫הראש שלהם אטום מדי ‫ואנחנו לא מצליחים לחדור.
‫כמו ציפורים, השפה האמיתית שלנו ‫נשמעת כמו שירה.
‫ואנחנו גם נמשכים לדברים נוצצים.
‫קריסטלים, זכוכיות וזהב.
‫"נמשכים לדברים נוצצים".
‫אבל גם לדברים מכוערים.
‫יהודים אוהבים כיעור.
‫זה עוד דבר שלמדנו בביה"ס.
‫אתם אוהבים, נכון?
‫דברים מכוערים.
‫היי.
‫אתם מסתדרים יפה ביחד.
‫רק רציתי לוודא ‫שהיא עדיין חיה.
‫-מה אכפת לך? ‫-לא אכפת לי.
‫אני פשוט לא רוצה בנאדם מת ‫אצלי בבית.
‫-אתה היית רוצה? ‫-הייתי ממש אוהב את זה.
‫עוד אנשים מתים בבית שלי, בבקשה.
‫כל הזמן הזה שאתם מבלים ביחד,
‫אני מרגיש עם זה ממש לא בנוח.
‫מהתחלה זאת הייתה העצה שלך.
‫באמת?
‫-כן. ‫-אה, כן, נכון.
‫וחוץ מזה, זה בשביל הספר.
‫כן, אלוהים, אתה צודק.
‫אני מצטער. ‫הבכתי אותך?
‫עכשיו זה מביך, נכון?
‫אסור שזה יהיה מביך בינינו.
‫אסור שכל הדבר הזה יהיה מביך.
‫זה בסדר. אני פשוט עייף. ‫אני הולך למיטה.
‫כן, רק חיממתי לך את המיטה.
‫כי זה מה שחברים אמיתיים עושים.
‫היי, מה דעתך על המדים האלה?
‫אני לא בטוח בקשר למכנסיים. ‫הם צריכים להיות יותר רחבים?
‫-אתה נראה נהדר. ‫-תודה.
‫עכשיו תקשיב, ג'וג'ו. ‫אני יכול לתת לך עצה ממש טובה?
‫כשתבין מה היא חושבת,
‫ולאן היא מנסה להוביל ‫את המחשבות שלך,
‫אתה חייב, במחשבות שלך, ‫ללכת לכיוון ההפוך.
‫אתה מבין מה אני אומר?
‫אל תיתן לה לכלוא אותך ‫בכלא מחשבתי.
‫והדבר הזה, ג'וג'ו יקירי,
‫הוא הדבר שלעולם אסור שיקרה ‫לגרמני!
‫אל תיתן לשלוט ‫במוח הגרמני שלך.
‫אני לא אתן לה לשלוט ‫במוח הגרמני שלי, מיין פיהרר.
‫תשתדל מאד שלא.
‫עכשיו,
‫אני חושב שיש לך הרבה מידע טוב ‫בספר שלך.
‫הגיע הזמן להראות אותו לעולם, ‫אתה לא חושב?
‫כן.
‫אדולף?
‫אתה חושב שאני מכוער?
‫כן.
‫הוא ישן?
‫הוא אחר.
‫הוא חושד במשהו. הוא חושב ‫שרוח הרפאים של אינגה גרה שם למעלה.
‫את מזכירה לי אותה. באמת.
‫כל כך הייתי שמחה לראות אותה ‫גדלה והופכת לאישה.
‫אבל במקום זה, ‫זה יהיה אותך.
‫אני לא יודעת שום דבר ‫על להיות אישה.
‫זה מה שזה?
‫לעשות דברים כמו לשתות יין?
‫בטח. לשתות.
‫שמפניה אם את מאושרת.
‫שמפניה אם את עצובה.
‫נוהגת במכונית.
‫מהמרת, אם את רוצה.
‫יש לך יהלומים.
‫את לומדת לירות.
‫את נוסעת למרוקו.
‫לוקחת לך מאהבים.
‫מייסרת אותם.
‫את מביטה לנמר ישר בעיניים.
‫ובלי טיפה של פחד.
‫זה מה שנקרא להיות אישה.
‫איך עושים את זה?
‫איך יודעים שאפשר לבטוח במישהו?
‫בוטחים.
‫לילה טוב.
‫כל שאר הדברים.
‫עשית את כל הדברים האלה?
‫את יודעת, לנסוע למרוקו ‫וכל שאר הדברים?
‫לא.
‫אף פעם לא הסתכלתי לנמר בעיניים.
‫פינקל, התכוונתי שנצטרך כלבים ‫אם העיר תותקף,
‫לא ממש רועים גרמניים.
‫תסלק אותם מפה.
‫תסלק אותם מפה!
‫-עכשיו! עכשיו! עכשיו! ‫-צאו, בבקשה. צאו, בבקשה.
‫תודה, תודה.
‫-סליחה שצעקתי עליך. ‫-אני מרגיש כל כך טיפש.
‫לא. זה שם טפשי לכלב. ‫הייתי צריך להיות יותר ברור.
‫-אתה עושה עבודה מצוינת. ‫-תודה.
‫היי, ילד.
‫במה נוכל לעזור לך היום, ‫מר בצלר הצעיר?
‫מה קורה? לך איתי.
‫אם מישהו מסגיר יהודי, ‫הוא מקבל מדליה או משהו?
‫יהודים, יהודים, יהודים. ‫אתה עדיין מתעסק באנשים האלה?
‫אתה יודע שאני מכין את העיר ‫לפלישה הבלתי-נמנעת, נכון?
‫אני מנסה לתכנן ‫אסטרטגיית הגנה.
‫יש לי אמריקאים במערב, ‫ורוסים במזרח.
‫חבר שלי נתקל פעם בכמה רוסים ‫והם אכלו אותו.
‫מי זה האגוזים?
‫האגוזים הם רק אגוזים, ילד.
‫על מה אתה רוצה לדבר?
‫אני לומד הרבה על היהודים.
‫ידעת שיהודים יכולים ‫לקרוא מחשבות?
‫וכשהם ישנים, ‫הם נתלים מהתקרה, כמו עטלפים.
‫ממש מרתק. ואיך הגעת ‫למידע הזה?
‫תחקיר.
‫אני כותב ספר.
‫ברכותיי. ואיך הוא נקרא?
‫"יו-הו יהודים".
‫חשיפה בלעדית על היהודים.
‫יכולת גם לקרוא לספר ‫"מיהו יהודי?"
‫או אולי, "חדשות יהודיות"?
‫באמת יש לך דמיון נפלא.
‫אבל זה אמיתי.
‫כן, ברור שזה אמיתי.
‫כשאני הייתי בגילך, ‫היה לי חבר דמיוני בשם קוני.
‫הוא היה מרטיב את המיטה כשאני ישנתי. ‫הוא סיבך אותי בהרבה צרות.
‫היי, בוא הנה.
‫אולי תרצה לראות ‫על מה אני עובד.
‫כחלק מההכנות לפלישה, ‫אני מעצב מחדש את המדים שלי.
‫שים לב שהנוצות הן לאווירודינמיקה, ‫הצבעים המרצדים לסנוור את האויב,
‫והמגפיים למטרות קישוט בלבד.
‫וזה...
‫וזה המקלע הנייד ועליו רדיו,
‫שמשמיע מוזיקה מעצבנת ‫כדי להרתיע את האויב.
‫-הכל מוגן בזכויות יוצרים. ‫-מה שאומר שאסור להעתיק את זה.
‫כן, שלא יעלה בדעתך, ילד.
‫הילדים אמרו לי שאבא שלך ‫יצא למלחמה.
‫אז אתה עכשיו הגבר בבית. ‫איך אתה מסתדר עם זה?
‫זה בסדר.
‫כן?
‫-אז איזה עבודות יש לך היום בשבילי? ‫-יש לי אחת.
‫אני לא אשקר, זאת קצת ירידה ברמה ‫ממה שהתרגלת לעשות,
‫אבל אנחנו זקוקים עכשיו ‫לכל הידיים העובדות.
‫מתכות להיטלר!
‫מחבתות וסירים ‫למאמץ המלחמתי!
‫הנה בא איש המתכות ‫שמחפש סירים ומחבתות
‫מתכות להיטלר!
‫מסמרים וברגים!
‫מחבתות וסירים!
‫"לשחרר את גרמניה"
‫ג'וג'ו?
‫-יורקי? ‫-היי!
‫אתה חייל עכשיו?
‫לשרותך.
‫אבל אתה רק בן 11.
‫אני יודע.
‫-אפשר? ‫-כן, בטח.
‫זה נייר?
‫זה מה שגם אני חשבתי בהתחלה, ‫אבל זה דמוי-נייר.
‫זאת המתכת החדישה ‫שהמציאו בכירי המדענים שלנו.
‫מאד מרשים.
‫היי, יורקי.
‫תפסתי יהודייה. אמיתית.
‫יהודייה?
‫ראיתי כמה שתפסו ‫מתחבאים ביער לפני חודש.
‫אישית, לא הבנתי ‫על מה כל המהומה.
‫הם ממש לא היו מפחידים, ‫ונראו לי אנשים די נורמלים.
‫אתה מסיח את דעתי.
‫אני חייב ללכת.
‫ביי.
‫-ביי. ‫-אוי, אלוהים!
‫כל כך קשה לרוץ במדים האלה.
‫מצאתי את אלה.
‫את יכולה לקבל אותם. ‫הם בטח שבורים.
‫זה לא אומר שום דבר.
‫אולי תוכלי לצייר משהו ‫לספר שלי.
‫אני יכולה לצייר אותך עוד פעם.
‫אף אחד לא רוצה לראות ‫תמונות של נכים.
‫אתה לא ממש נכה.
‫חוץ מזה, אמנים אמיתיים ‫לא רואים את הדברים האלה.
‫את מתכוונת לאמנים עוורים.
‫זה בסדר.
‫אני פשוט אקבל את העובדה שאני אהיה ‫אחד מאלה שלעולם לא ינשקו בחורה.
‫ינשקו אותך, ג'וג'ו.
‫אתה רוצה שאני אנשק אותך?
‫אוקיי.
‫שני דברים.
‫דבר ראשון:
‫זה לא חוקי שנאצים ויהודים ‫יבלו ביחד כמונו.
‫שלא לדבר על להתנשק.
‫דבר שני:
‫זאת תהיה נשיקה של אהדה, ‫אז זה לא נחשב.
‫אתה לא נאצי.
‫אני מאד בעניין של צלבי קרס,
‫אז נראה לי שזה ממש סימן רציני.
‫אתה לא נאצי, ג'וג'ו.
‫אתה ילד בן 10 ‫שאוהב צלבי קרס,
‫ואוהב להתלבש במדים משונים ‫ורוצה להשתייך למועדון.
‫אבל אתה לא אחד מהם.
‫אוקיי.
‫בואי נסכים שאנחנו לא מסכימים.
‫בסדר?
‫"לא נאצי".
‫איזו יהודייה מלוכלכת.
‫קדימה. תתחבאי.
‫מהר. רוצי.
‫הייל היטלר.
‫תרשה לי להציג את עצמי.
‫אני קפטן הרמן דירץ ‫מחטיבת "פולקנהיים" בגסטפו.
‫איתי, הר מולר, הר יונקר, ‫הר קלום והר פרוש.
‫נוכל להיכנס?
‫תודה רבה לך.
‫-הייל היטלר. ‫-הייל היטלר.
‫היי, ג'וג'ו.
‫היי, חבר'ה.
‫טוב לראות אותך.
‫היה לי פנצ'ר באופניים, ‫אז סחבתי אותם.
‫קפטן קלנצנדורף.
‫-הייל היטלר. ‫-הייל היטלר.
‫אתם מכירים את פרדי פינקל.
‫-הייל היטלר. ‫-הייל היטלר.
‫אז הפסדתי משהו?
‫לא, לא, רק החלפנו "הייל היטלרים" עם הילד ‫ואז איתך,
‫ואז כמובן ‫"הייל היטלרים" עם פרדי פינקל
‫ועכשיו אנחנו באמצע ‫בדיקה שיגרתית.
‫ומה מביא אותך לכאן, קפטן?
‫פשוט עברנו בסביבה,
‫וחשבנו להשאיר לילד ‫כמה מִנשָרים.
‫הוא עובד בשבילנו.
‫-אני מבין. ‫-כן.
‫-ואתה? ‫-אתה יודע איך זה.
‫כל יום אנחנו מקבלים שיחת טלפון. ‫"שלום, זה הגסטפו?
‫"לדעתי מסתתר אצלי קומוניסט ‫מאחורי המקרר."
‫אנחנו באים לחקור. ‫עובש.
‫די דומה.
‫הכל חלק מהתפקיד.
‫ככה צריך להיראות ‫חדר של ילד כלבבי.
‫כן.
‫הנה הוא.
‫אולי שמעתם, אתה וחבריך, ‫שלהיטלר יש רק אשך אחד.
‫שטויות.
‫יש לו ארבעה.
‫אז אתה מתנדב ‫במשרדים של "נוער היטלר", כן?
‫כן.
‫כל הכבוד לך.
‫הלוואי שיותר צעירים משלנו ‫היו פנאטים עוורים כמוך.
‫מה לעזאזל הם עושים שם האידיוטים האלה?
‫למה שלא נעלה למעלה ונראה, כן?
‫אתה יודע איפה אמא שלך?
‫לא.
‫אני חושב שהיא בעיר.
‫היא נמצאת הרבה בבית?
‫היא די עסוקה.
‫באמת?
‫אני שמח לראות שאתה לובש את... ‫מדי נוער-היטלר שלך,
‫אבל...
‫איפה הסכין שלך?
‫הוא תמיד צריך להיות איתך, ‫סכין נוער-היטלר שלך. איפה הוא?
‫-השארתי אותו... ‫-הוא פה.
‫ומי את?
‫ומי אתה? ‫ומה אתם עושים אצלי בבית?
‫גם את גרה פה?
‫אני אחותו, אינגה.
‫הייל היטלר.
‫-הייל היטלר. ‫-הייל היטלר.
‫לא ידעתי שיש לך אחות, יוהאנס.
‫לפעמים הוא היה שמח אם הייתי מתה.
‫נכון, פרנקנשטיין קטן?
‫די, די. אין צורך לתקוף ‫את העיוות הפיזי המבעית שלו.
‫זאת פציעת-מלחמה.
‫אבל למה הסכין שלו אצלך?
‫אני שומרת על החדר שלי ‫כי הוא מתעקש להיכנס אליו.
‫מה את מחביאה שם?
‫אתה יודע, דברים של בנות.
‫אפשר?
‫בוודאי.
‫אנחנו מוצפים במספר חריג ‫של דיווחים,
‫גינויים וחקירות כלליות.
‫וכמובן שאנחנו אכן מתעניינים ‫בבעיות של פשיעה,
‫ודעות אנטי-מפלגתיות,
‫אבל עדיין החשש העיקרי שלנו, ‫הוא מפני ה"זהבות".
‫שמתגנבות ואוכלות ‫אוכל של אנשים אחרים,
‫ישנות במיטותיהם.
‫ממש גסות רוח.
‫אני לא מניח שאוכל ‫לראות את התעודות שלך, נכון?
‫תעודות, מיס בצלר. ‫מהר בבקשה. אין לנו יום שלם בשביל זה.
‫כן, כמובן.
‫בת כמה את בתמונה הזאת?
‫היא מלפי שלוש שנים.
‫הייתי בת 14.
‫תאריך לידה?
‫ראשון במאי.
‫1929.
‫נכון.
‫תודה, אינגה.
‫את צריכה תמונה חדשה. ‫את נראית פה כמו רוח רפאים.
‫חכו.
‫מה...
‫זה?
‫"יו-הו יהודים".
‫מי כתב את זה?
‫אני.
‫זאת חשיפה בלעדית על היהודים.
‫איך הם חושבים, ‫מתנהגים, נראים.
‫זאת תהיה מתנה לפיהרר.
‫חבר'ה, אתם חייבים לראות את זה.
‫תראו את הציור הזה. יש לו זנב.
‫פה אחד מהם תלוי הפוך מהתקרה ‫כמו עטלף.
‫וזה, ‫זה ציור של הראשים שלהם.
‫ומי מפעיל את מכונות המוח שלהם?
‫השטן.
‫זה מצחיק, כי זה נכון.
‫תראו את היהודי הקטן הטיפש הזה.
‫פה הם עם קרניים.
‫מה זה?
‫"תמות, נייתן, תמות."
‫"דרכים להרוג את נייתן".
‫"נייתן מעוּנה באמצעות נחשים. ‫נדקר במקלות חדים.
‫"נֹוֹרה מתותח ‫ומכוּנה בשמות גנאי."
‫כן.
‫"נייתן נמעך תחת גלגל ‫של אופניים עתיקים."
‫מי זה נייתן, בבקשה?
‫סתם ילד.
‫"נייתן ניצלה על האש."
‫מזכיר לי, אנחנו חייבים לחזור--
‫-אתה זוכר? השארנו את הבחור ההוא. ‫-כן. כן.
‫תודה רבה לך על זה. ‫ממש שימחת אותי.
‫אני מקווה שתמשיכי.
‫וכמובן,
‫אם תראי משהו חשוד, ‫צלצלי אלינו.
‫יום טוב.
‫הייל היטלר.
‫שמחתי להכיר אותך, אינגה.
‫תישאר בבית, ג'וג'ו.
‫תשמור על המשפחה שלך.
‫תשמור על הסכין.
‫אלזה, הערמת עליהם.
‫שבעה במאי.
‫מה?
‫היא נולדה בשבעה, ‫לא בראשון.
‫הוא עזר לנו.
‫הם יחזרו.
‫הם יגלו שהיא מתה, ‫ואז אני אמות.
‫אף אחד לא באמת יודע שאינגה מתה.
‫את יכולה להיות היא.
‫אני אספר לאימא הכל ‫כשהיא תחזור הביתה.
‫שאני מכיר אותך ושאנחנו חברים.
‫יהודים ונאצים לא חברים.
‫זה היה כישלון מוחלט.
‫אתה מוכן להסביר את זה?
‫היא לא...
‫היא לא נראית אדם רע.
‫אני מתחיל להטיל ספק בנאמנות שלך ‫אליי ואל המפלגה.
‫אתה קורא לעצמך פטריוט?
‫ואיפה העדות לכך?
‫החייל הגרמני ‫נוצר בכורח הנסיבות.
‫גרמניה תלויה בלהט ‫של האנשים הצעירים הללו.
‫בלהט ובמוּכנות שלהם ‫למות למען המולדת,
‫למרות מאמציהם העקרים ‫של ספסרי המלחמה של בעלות הברית,
‫שבאוזלת ידם שלחו את צבאותיהם הכושלים ‫ישר אל תוך מאורת הזאב.
‫ורק הקנאים שעומדים איתן ‫אל מול פני האויב,
‫ייחרטו לעד בזיכרון הגרמני.
‫ואתה צריך להחליט ‫אם אתה רוצה שיזכרו אותך,
‫או שתיעלם מבלי להשאיר זכר,
‫כמו גרגר חול עלוב ‫במדבר האפסוּת.
‫או במילים פשוטות...
‫תתארגן על השיט שלך ‫ותחליט מה סדר העדיפויות שלך.
‫אתה בן 10, ג'וג'ו.
‫תתחיל להתנהג לגילך.
‫לא.
‫ידעת?
‫היא לא סיפרה לי הרבה...
‫רק שהיא עבדה עם החברים שלה,
‫ואבא שלך היה מעורב איכשהו מרחוק.
‫לא. הוא השתתף במלחמה.
‫היא אמרה שהוא יחזור הביתה ‫כשהמלחמה תיגמר.
‫היא לא רצתה לספר לך שום דבר ‫מסיבות ברורות.
‫כי היא שנאה אותי.
‫כי אני נאצי.
‫אני האויב.
‫היא לא רצתה שתדע משהו ‫שעלול לסבך אותך בצרה.
‫אבל עכשיו אין לי כלום.
‫אף אחד.
‫אני ראיתי את הוריי בפעם האחרונה בתחנה.
‫העלו אותם לרכבת.
‫אני ברחתי.
‫לאט לאט הצלחתי להגיע חזרה העירה.
‫חבר של אבא שלי החביא אותי.
‫ואז חבר אחר, ‫ואז חברים של חברים.
‫עד שאמא שלך לקחה אותי אליה.
‫ובינתיים, אני עוד כאן.
‫אבל...
‫הוריי הלכו למקום ‫שלא חוזרים ממנו.
‫מה הדבר הראשון שתעשי ‫כשתהיי חופשייה?
‫ארקוד.
‫אלזה אהובה
‫נייתן
‫קדימה. מהר.
‫יורקי?
‫ג'וג'ו!
‫אוי, אלוהים.
‫ג'וג'ו.
‫כל כך התגעגעתי אליך.
‫אני מצטער על אמא שלך.
‫לא הפסקתי לבכות ‫כששמעתי מה קרה.
‫מה קורה פה?
‫הרוסים, ג'וג'ו. הם באים.
‫והאמריקאים מהצד השני.
‫ואנגליה וסין ‫ואפריקה והודו.
‫כל העולם בא.
‫תעזור לי עם התחמושת הזאת.
‫ומה מצבנו?
‫נורא. ‫החברים היחידים שלנו הם היפנים.
‫ורק בינינו, ‫הם לא נראים כל כך ארים.
‫-אתה זוכר את היהודייה שסיפרתי לך עליה? ‫-בטח.
‫היא עדיין אצלי.
‫היא בעיקרון החברה שלי עכשיו.
‫כל הכבוד, ג'וג'ו. חברה.
‫אבל אתה יודע, היא יהודייה.
‫יש דברים הרבה יותר חשובים מהיהודים ‫שצריכים להדאיג אותנו, ג'וג'ו.
‫יש שם רוסים איפשהו.
‫הם יותר גרועים מכל אחד אחר.
‫שמעתי שהם אוכלים תינוקות ‫ועושים סקס עם כלבים.
‫כאילו, זה ממש רע, נכון?
‫סקס עם כלבים?
‫כן. גם האנגלים עושים את זה. ‫חייבים לעצור אותם,
‫לפני שהם יאכלו אותנו ‫וידפקו את כל הכלבים שלנו.
‫זה מטורף.
‫ועכשיו כשהיטלר איננו, ‫אנחנו ממש לבדנו.
‫מה?
‫לא שמעת?
‫הוא מת.
‫הוא ויתר וירה לעצמו בראש.
‫לא.
‫זה בלתי אפשרי.
‫פוצץ לעצמו.
‫את המוח.
‫מסתבר שהוא הסתיר מאיתנו ‫הרבה דברים.
‫עשה דברים ממש רעים ‫מאחורי גבינו.
‫אני לא בטוח שבחרנו בצד הנכון.
‫אוקיי. בוא לכאן. אוקיי.
‫אתה רואה את האמריקאי שם? ‫לך תחבק אותו. רוץ! קדימה!
‫יורקי. יורקי, חדשות נהדרות.
‫כרגע הועלית בדרגה, ‫ויש לך אקדח משלך.
‫לך ותירה בכל מי שנראה לך ‫שונה מאיתנו.
‫-אוקיי. ‫-אוקיי.
‫ג'וג'ו, איפה המדים שלך?
‫תלבש את הז'אקט.
‫אנחנו חייבים להרוג ‫את כל מי שאנחנו רואים.
‫בשביל היטלר.
‫תמות, חלאת השטן!
‫תמות!
‫תתפרסו!
‫בוא. מכאן.
‫הם כאן!
‫האמריקאים!
‫קדימה.
‫-תישאר עליו. ‫-מאחוריך, קפטן.
‫כאן. קדימה!
‫היי, חבר'ה!
‫תזיזו את האסירים.
‫כל האסירים בשורה.
‫מהר. מהר!
‫היי!
‫מה?
‫אני לא מבין.
‫קדימה!
‫קום, כלב עלוב.
‫קפטן קיי.
‫היי, ילד.
‫איזו מהומה, אה?
‫מה קורה?
‫היסטריה, ידידי. ‫הגענו לסוף.
‫-החגיגה נגמרה. ‫-לא, אני לא כמוהם.
‫-אתה פוחד? אל תפחד. ‫-לא. בבקשה.
‫-תביט אליי. ‫-לא. לא.
‫אני מצטער על רוזי. ‫היא הייתה בן אדם טוב.
‫בן אדם טוב באמת.
‫אוקיי?
‫היי. זה בסדר, ילד.
‫התכוונתי להגיד לך. ‫הספר שלך ממש נהדר.
‫כן, אני מצטער שצחקתי עליו.
‫מאד יצירתי.
‫בוא, תן לראות אותך.
‫אתה נראה טוב.
‫אתה בסדר, ילד.
‫עכשיו, לך הביתה. ‫תשגיח על האחות הזאת שלך.
‫אוקיי?
‫תסתלק. תסתלק. יהודי.
‫-היי! מה קורה? ‫-תסתלק!
‫-הוא יהודי. ‫-שתוק.
‫אתה מכיר את הנאצי הזה?
‫-הוא עזר לנו. ‫-לא, אני לא מכיר את היהודי המלוכלך הזה.
‫לא, לא...
‫-תסתלק, יהודי. ‫-היי. היי.
‫סתום את הפה שלך, נאצי.
‫-לא! לא! לא! ‫-לך מפה. לך הביתה.
‫-לא! עזבו אותו! ‫-לך הביתה!
‫לא!
‫-עזוב אותי! ‫-תסתלק מפה!
‫לך הביתה!
‫ג'וג'ו?
‫יורקי!
‫תודה לאל.
‫-חשבתי שאתה מת. ‫-כנראה שאני פשוט לא מסוגל למות לעולם.
‫אני הולך הביתה לראות את אימא שלי.
‫אני צריך חיבוק.
‫שום דבר כבר לא הגיוני.
‫כן, אני יודע. ממש לא הזמן המתאים ‫להיות נאצי.
‫היי.
‫אז עכשיו כשהמלחמה נגמרה, ‫לפחות החברה שלך תוכל להיות חופשייה.
‫היא יכולה לעזוב עכשיו.
‫משהו לא בסדר?
‫אני חייב ללכת.
‫-אוקיי. ‫-מצטער.
‫נתראה!
‫היי. אני בבית.
‫מה קורה שם?
‫איפה?
‫בחוץ, טמבל.
‫ג'וג'ו, מה קורה?
‫לא מסוכן לצאת החוצה?
‫ג'וג'ו, זה לא מסוכן?
‫אני יכולה לעזוב?
‫לא.
‫את לא יכולה לעזוב.
‫למה?
‫את חייבת להישאר כאן...
‫מי ניצח?
‫איתי.
‫ג'וג'ו, מי ניצח במלחמה?
‫אנחנו.
‫גרמניה ניצחה במלחמה.
‫אני מצטער.
‫"אלזה היקרה.
‫"אני יודע שקשה לך כרגע...
‫"ואני יודע שהיית רוצה להרים ידיים.
‫"אבל את חייבת להמשיך.
‫"אני והחבר הטוב שלך, ג'וג'ו, ‫רקחנו בשבילך תוכנית בריחה.
‫"אז בבקשה, תקשיבי לו.
‫"הוא יעזור לך לצאת משם.
‫"ואז תוכלי לבוא לגור איתי בפריז.
‫"ואל תדאגי לג'וג'ו.
‫"הוא יהיה בסדר.
‫"להתראות בפריז.
‫"נייתן."
‫-הוא מת. ‫-סליחה?
‫נייתן.
‫הוא מת בשנה שעברה.
‫שחפת.
‫טוב...
‫זה מוזר. אז מי כתב את המכתבים האלה?
‫תודה, ג'וג'ו.
‫היית כל כך טוב אליי.
‫טוב, העניין הוא, ‫שאני אוהב אותך.
‫אני יודע שבעינייך אני אח קטן, ‫וזה בסדר,
‫ואת ממילא מבוגרת מדי.
‫אבל...
‫אוף, כל כך חם פה.
‫גם אני אוהבת אותך.
‫-בתור אח קטן. ‫-בתור אח קטן.
‫תקשיבי, אני ונייתן המדומה, ‫מצאנו דרך בריחה בשבילך.
‫אולי את יכולה לסמוך על אח קטן?
‫אולי.
‫אז אוקיי.
‫תאספי את הדברים שלך.
‫אנחנו עוזבים.
‫ג'וג'ו בצלר.
‫בן 10 וחצי.
‫היום,
‫פשוט עושים כל מה שאפשר.
‫לאן לעזאזל נראה לך שאתה הולך?
‫-החוצה. ‫-החוצה?
‫לא, ממש לא.
‫לא, אנחנו נישאר פה ‫ואתה תספר לי בדיוק מה קורה,
‫איתך ועם היצור מעליית הגג.
‫ה"יצור" זאת בחורה.
‫-אתה מאוהב בה, נכון? ‫-כן.
‫-תודה בזה. ‫-כרגע אמרתי שכן.
‫ידעתי!
‫זה לעולם לא יצליח.
‫לא. היא מבוגרת מדי בשבילך. ‫ואתה מכוער.
‫אתה יודע שהיא תעזוב אותך. ‫נכון שאתה יודע את זה?
‫אז זה מה שיקרה, ‫חרא קטן שכמוך.
‫אתה תענוד את זה.
‫אתה תשכח מהפרה היהודייה ‫המגעילה ששם למעלה.
‫ואתה תחזור אליי, ‫שזה המקום שלך.
‫נכון?
‫תענוד את זה.
‫ואז אנחנו נעמיד פנים ‫שכל זה מעולם לא קרה.
‫הבנת?
‫לא תעשה לי "הייל"?
‫לזכר העבר?
‫-תן לי "הייל", איש קטן. ‫-לא.
‫-תן לי "הייל". ‫-לא.
‫תן לי "הייל" קטן. ‫רק "הייל" קטן. בבקשה?
‫לך תזדיין, היטלר.
‫בואי.
‫חכי רגע.
‫מוכנה?
‫כן.
‫מסוכן שם בחוץ?
‫ביותר.
‫הצלחנו.
‫כנראה שהגיע לי.
‫מה עושים עכשיו?
‫"תן לעצמך לחוות הכל
‫"יופי ואימה
‫"פשוט תמשיך הלאה
‫"אין הרגשה שלא משתנה."
‫ריינר מריה רילקה
‫תרגום: עמירה שגב